Jag fattar inte att jag ska göra det här.
Vad är det med dig?
- Jag har tappat bort min mopp. - Har du?
Nej. Men det är väl det enda som kan göra mig upprörd?
Ni ser mig bara som vaktmästaren.
- Det är inte sant. - Vad heter jag?
Sjuksköterskorna kallar dig sir Vaskrensare.
- Jag vet. - Kom igen.
- Du vet väl inte vad jag heter... - John Michael Dorian.
- Hur visste du mitt mellannamn? - Jag bryr mig.
Dags att ta tillflykt till en av mina patienters rum.
Du är en inkompetent idiot!
Om inte patienten saknas, förstås.
Var är min brorsa?
Säger du "Jag vet inte" så visar jag vad jag lärde mig i min boxningsklass.
Det är jättebra att du går på kurs.
Varför skulle han gå sin väg? Kanske till ett riktigt sjukhus.
I går fick han reda på att han har leukemi. Sånt förändrar livet.
Det är inte konstigt om han är deprimerad.
Doktorn!
Han har nåt på axeln. Titta!
Ben, sätt ner barnen.
Saknar någon nån av de här?
Du hörde. Gå av ett tag.
Jag har händerna fria...
Nej, Ben! Allvarligt talat! Kom igen, Ben!
Sluta, Ben. Sätt ner mig. Ben!
Fortare!
Örn!
Har du fått nog?
- Sorgligt. - Vill du pröva?
- Kom igen. - Du skulle bara våga! Nej!
- Ben, sätt ner mig! Nej! - Ta en bild av styggingen.
Du, lillplutten!
Tar du bilden så blir du glad att du är på sjukhus. Hjälp!
Du har fått julkort.
Mycket lustigt. Varför tar du inte på dig sjukhuskläder?
Jag vill inte att folk ska se min rumpa.
- Ha underkläder, då. - Du vet vad jag tycker om det.
Alla tjejer du tog hem på 80-talet vet hur du känner.
Träningsbyxor.
Jag vill inte ha så mycket frihet där nere. Det känns konstigt.
Om du inte tar det på allvar...
Jag är en duktig praktikant, men när det gäller familjer
så räcker man inte till. Vad som behövs...
... är en hjälte.
Håll tyst. Håll tyst. Och håll tyst.
Jag sa ing...
Nej, men jag gillar att säga det. Så här gör vi.
Om vi ska bekämpa det här, och det ska vi,
så ska vi göra det på ett enda sätt:
- Som ett team, team, team. - Jag hör.
Jag talar inte till dig, Rhonda.
Förlåt, det är spännande. Heja!
Vad säger ni, ungar? Är vi ett team?
Ja.
Heja Team Cancer.
Han lyckades.
Jag måste ta hand om några andra patienter.
Jag får inte göra Whipple-operationen i morgon.
- Jag vet. - Det här är löjligt.
Lugn.
Hur ska man få göra en sån? Hur ska man få det?
Hör på. Sluta se din läkarutbildning
som en tävling. Det gör ingen annan.
Jag får göra Whipple-operationen.
Sug på det, Turk.
- Jag ska döda henne. - Nej.
- Låt henne göra det! - Släpp mig!
Det blir så sexigt.
Hur behandlar man organofosfat-toxicitet, doktor Reid?
Med intramuskulär epinefrin,
sedan kalciumglukonat och hemodialys.
Raring, om jag ville ha tre fel svar i rad
så skulle jag bara ha bett om "det vanliga".
Doktor Murphy, kan du svara?
Jag tror det är...
- Har du talsvårigheter? - Ursäkta?
Du börjar varje svar med "hum".
Så antingen har du talsvårigheter
eller så är du ett stammande dumhuvud som inte hör hemma här.
Bra sagt.
Ut med dig nu! Allihop! Ut!
Ut! Ut! Ut!
Jag gillar den tuffa behandlingen.
Det gör nog de med, vare sig de erkänner eller inte.
Tja...
"Gamlingen är så tuff mot mig, men jag älskar honom." Va?
Va? De hatar dig, Bob.
De hatar dig från hovarna till spetsen på din högaffel.
De hatar dig. Käre Gud, de hatar dig innerligt.
Vad skrattar du åt?
Det där med "hovarna" och "högaffeln".
- Varför? - Ingen anledning.
Tror du att du kan få Ben att bete sig som en patient?
Inget problem.
- Jag fick honom att ta på sig kläderna. - Ja.
Och nu kliar det i stjärten på mig på grund av soffan.
Vad tittar vi på?
Wings. Jag gillar taxichauffören. Han är jättekul.
Antonio. Spelas av Tony Shalhoub,
som var jättebra i filmen Big Night.
Grattis! Din DiMaggio-aktiga talang för att inte säga nåt
som är det allra minsta intressant frodas fortfarande.
Jag brydde mig inte om det.
Det bästa var att se hur doktor Cox handskades med sin vän.
Fick honom att känna sig trygg.
- Får jag en specialist? - En onkolog.
Måste vi prata om det? Du måste ha nåt annat att säga.
Nej. Bara det där med leukemi.
Ben, leukemi är en obetydlig, ful sjukdom,
så vi ska inte göra den äran att prata om den
om vi inte måste. Uppfattat?
Ja.
Du är så maskulin.
Det var intressant.
Doktor Wen.
Du bad Bonnie hjälpa dig med Whipple-proceduren?
- Ja. - Tack igen, sir.
(KYSS MIG I RÖVEN)
Vi borde kanske glömma det.
Ingen av oss vill göra det värre, eller hur?
Har ni tänkt på att ni båda är asiater?
Din mammas flicknamn är Turner.
Så du använde nyckeln och tog fram min dossier. Stor grej.
Den första du kysste var Sarah Briggs
vid den pinsamma åldern 16 år.
Hon bar en grön turtleneck.
Ibland undrar du om hon fortfarande tänker på dig. Knappast.
- Hur kan du veta det? - Jag är din far.
God morgon.
Du märker det nog inte, men sjukhuset är en freak show.
Det här är mitt band.
Vi jobbar på olika avdelningar här.
- Juridik - Bokföring
- Sändande och mottagande - Fastighetsskötsel
samt bekämpning av skadedjur, nattvakt,
och icke-arboreala trädgårdstjänster
Det är... strålande.
Vi gör sånger från tecknade filmer a cappella.
Jag hoppas att jag inte var för tuff mot dig...
...på ronden i morse. - Det gör inget, sir.
Jag hatar inte mig själv mer än vanligt.
Man har rätt att ge igen, så här är ett utvärderingsformulär.
Jag vill ta reda på hur ni tycker att jag presterar.
Skriv inte under.
De är anonymt, och jag är ingen kvinnlig läkare.
Jag klarar det.
- Tänker du sätta dit honom? - Jajamän.
- Hur stavas "inadekvat"? - Ge mig det.
Jag fyller i det.
Mr Sullivan, dina värden
är högre än vi väntade oss. Ungefär 80%.
Det är väl inte bra? Man ska väl ha ett lågt nummer? Som i golf?
Ja, precis. Som i golf. Spelar du?
Vem fan bryr sig om han spelar golf?
Jag ville vara snäll.
Du gör ett bra jobb.
Tack.
Vem är den här clownen?
Paul är den bästa onkologen här,
så kan vi inte hålla tyst och lyssna?
- Vi måste börja med kemoterapi. - När då?
Nu i eftermiddag.
Jag kan tyvärr inte i eftermiddag.
Ironiskt nog så spelar jag golf.
Benji, oroa dig inte. Ge oss en chans.
Kommer du att vara där?
Jag har tusen patienter att ta hand om, så nej,
jag missar nog den första, men jag skickar
min underbara och begåvade assistent, Kimmy.
Okej då.
- Är jag Kimmy? - Nej, jag är Kimmy.
Åh! Bra.
Carla förolämpade Kelso på mina vägnar.
Vad jag än skrev kom jag in på sexuell otillräcklighet.
- Helkul. - Hej, mina damer.
Hej, Doug.
Vad skrev du på Kelsos utvärdering?
- Vilken utvärdering? - Har du inte fått din?
Ingen fick nån.
Beter man sig illa här så får man lida för det.
Doktor Wen, jag vill ta den här chansen
att åter igen be om ursäkt till dig och alla asiater.
Det ska jag säga på nästa stormöte.
Christopher,
kirurger behöver inte vara ytliga, konkurrerande klichéer.
Så vem är den bästa kirurgpraktikanten?
Bonnie? Jag? Kom igen, jag behöver få veta.
Patienten med periampullärt karcinom hade problem med stenting i gallgången.
Jag vill göra en pylorus pancreatisk duodenektomi.
Tack.
Tjena, T-mannen! Var snäll mot Todd.
Ben verkade nere när du hade gått,
så om jag tar över kan du gå dit.
Schyst, men du behöver inte.
- Det går bra. Det är... - Lägg av.
Det är lustigt hur folk tar dåliga nyheter på olika sätt.
En del reagerar fysiskt.
Dags att tvåla in mig!
En del förnekar det.
Aldrig.
Och andra...
Vilken chans har en kille med Bens resultat? Va?
Tjugo procent? Trettio... kanske?
Jag klarar det inte. Det gör jag inte.
Så nej tack, Johnny.
Andra bara sticker.
Kemoterapi verkar ofarligt,
men det är gift som pumpas in i ådrorna.
Varje gång jag blev sjuk när jag var liten...
...gav mamma mig en Tonka-lastbil. - Än sen då?
Så var är den?
- Fullträff! - Flakbilen. Får jag se?
Titta med ögonen, inte med händerna. Ser du?
Jag fattar inte att Perry stack. Typiskt.
Han sticker alltid om det blir för allvarligt.
Det här är den sanna historien.
Sanna historien!
Om fyra människor som tvingades vara på ett sjukhus.
För att se vad som händer när folk slutar vara artiga...
Och börjar ta det på allvar.
- Han stack inte. - Gjorde han det är han en fegis.
Du sa att du lät alla göra utvärderingar.
Inte alla på en gång.
Då skulle ni inte ta ansvar. Ingen dialog.
Du skulle inte behöva förklara varför...
..."Jag antagligen är frustrerad
därför att jag inte har fått nåt sen Grisbukten."
Jag är så ledsen.
Är vi sams?
Vad kan ha fått dig att skriva nåt sånt?
Jag har nåt att berätta...
Nej, Carla, jag tar hand om den patienten.
Jag trodde inte att du skulle veta att det var jag,
och jag tyckte att det vore kul.
Vi går en sväng.
Jag vill berätta om några saker som jag tycker är kul.
Hur kan han vara den bäste?
Vill du veta skillnaden mellan er två?
När du jobbar märker jag av tankeprocessen.
Du tänker på vad du ska göra, vad som kan gå fel.
Du lever inte i nuet.
Det smärtar att säga det, men det gör Todd.
Lägg av. Att jag är noggrann och vill använda två klämmor
ifall en artär skärs upp av misstag
så att jag kan kontrollera situationen, betyder inte att jag tänker för mycket.
Skinande skalpell
Dum de de dum, de de dum De de dum, ska skära upp honom
- Du är rädd för rulltrappor. - Det är inte ovanligt.
Du gillar kaschmir mot huden.
- Hur vet du det? - Stick bara!
Fly från sanningen!
Doktor Cox, jag har funderat en hel del,
och den enda anledningen till att du inte är på sjukhuset
är att du är rädd.
Jag tror att du har rätt.
Det är delvis därför att du har lärt känna mig i år,
men mest därför att...
...jag sa att jag var rädd.
Säg inte att du tänker upprepa saker
som jag har sagt, för jag vet vad jag har sagt.
Det var ju jag som sa dem.
Du måste tillbaka in i matchen, Coxie.
"Coxie" var ett misstag. Låtsas att jag inte sa det.
Ut!
Jag... Jag fattar inte att du bara lämnade en patient.
En patient är en främling i en säng
som man kan avlägsna sig ifrån när man behöver.
Ben är min vän.
Jag ska försöka besöka honom snart.
Kan jag inte det är det synd,
fast det betyder bara att jag är mänsklig.
Du, nybörjaren,
tro inte att du är här därför att Ben behöver mig.
Du är här därför att du är rädd
för att behöva klara dig själv för första gången.
Och det...
Det är det allra sorgligaste.
En av de vanligaste upplevelserna är att känna sig ensam.
Det tror man inte, men massor av människor
känner precis samma sak.
Kanske för att du känner dig helt övergiven.
Kanske för att du inser att du inte är så självständig som du trodde.
Du kanske vet att du borde ha gjort nåt annorlunda.
Eller så är du inte så bra som du trodde.
När du har sjunkit så lågt har du ett val.
Du kan antingen vältra dig i självömkan eller lära dig av det.
Det bestämmer du.
Vet du vad? Jag struntar i om jag inte är bäst just nu,
för jag tänker positivt, och en dag
kommer jag att äga stället. Allt det här, och det här
blir Chris Turk-byggnaden.
Jag skrev utvärderingen. Det var jag. Elliot skrev inte ett ord.
Jag skulle ha skrivit det om jag hade vågat
och om jag hade haft samma hårda uppväxt som Carla.
- Vill du veta vad jag tycker? - Säg det.
Du är elak.
Jag beslöt mig för att om doktor Cox inte klarade det,
ja, då skulle jag vara den som var där för Ben.
- Tack och lov. - Adjö, nybörjare.
Så vad har du haft för dig?
Det ena och det andra. Jag har träffat nån.
- Verkligen? - Ja.
Men hon tog ett avföringsprov, så hon jobbar nog här.
Rödhårig? Lång?
- Nej, hon är inte anställd här. - Inte?
Vilken konstig ung kvinna.
Ska vi bara sitta här
och skämta resten av dagen? Är det så du vill ha det?
Om du inte gillar det, så kan du sticka igen.
Du borde höra slutet på min historia.
Okej.
Jag älskar dig,
men du är en riktig fegis.
Jag blev nog lite rädd.
Säg till om jag kan göra nåt
för att hjälpa dig igenom det här.
Lägg av. Jag är inget vidare på sånt här. Det vet du.
- Det gör inget. - Jag gillar inte allvarliga samtal.
Det är okej.
Jag har tänkt mycket på döden.
Du skämtar!
Jag tror det är som New York, du vet...
Det flesta märkte nog inte att nåt hade förändrats.
Nå, doktor Murphy?
- Men det hade det, lite grann. - Svara.
Kan det vara lupus?
Bra gjort.
Kemoterapin lyckades, och Ben blev bättre.
Förhoppningsvis kommer han inte in igen, men vem vet?
Det här handlar inte om det.
Utan om närjag insåg att medge att vi inte är heroiska
är det mest heroiska vi kan göra.
Jag antar att han alltid...
... kommer att vara min hjälte.
"Alltid kommer att vara min hjälte."
Vilken tjej!
Vad har vi mer?
Teaterläger.
Bingo!